‏- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -
‏רוב ההתנהגויות שגורמות נזק נובעות מפחד…
‏מרצון להגן על המעמד החברתי ‏כפי שהוא נתפס בעיניי המתגונן…
‏הגנה על שטח המחיה, או על שלמות הגוף.
‏אבל הקידמה בוא תבוא.
‏כאן מרכז הבקרה של אפולו. היכונו לנחיתה.
‏אני חוזר. היכונו לנחיתה.
‏בעת ההיא לא חסרו דעות קדומות.
‏אסטרונאוטיות. איזה רעיון מגוחך.
‏קיבלתי. שומעת היטב, ג'ים. יצאנו לדרך.
‏ג'ים, שומעים אותי? עבור.
‏שומע אותך היטב. את נשמעת נפלא.
‏אני חושבת שכולם יודעים למה זה לא קרה.
‏טוב. 90 מטר.
‏חמש עשרה שניות לנחיתה.
‏קבלי פיקוד, שרה.
‏הם היו חוג הטובים לטיס.
‏ולא היה דבר כזה, חוג הטובות לטיס.
‏אז ככה. נותרו 10 אחוז במכל הדלק.
‏כנראה שעשינו את זה טוב מדי ‏וזה לא מצא חן בעיניהם.
‏הנה בא הצל.
‏זה המקום המושלם. אני רואה שני סלעי ענק. ‏בכלל לא רע.
‏ועדיין לא סיפרתי שאני רוצה ‏להיות אסטרונאוטית.
‏החלטתי ללכת על זה.
‏את מיושרת. תורידי אותה.
‏טוב. שישה אחוז. מהיר מאוד.
‏מגע. עצרי!
‏מישהו יצטרך לפתוח במערכה על שינוי הדעה.
‏מישהו צריך להוביל.
‏זהו צעד קטן לבת האדם…
‏וקפיצה אדירה לאנושות.
‏- טאוור גריל -
‏הפתעה!
‏מה נשמע? ‏-נפלא.
‏טוב לראות אותך.
‏שלום, מותק. מה שלומך? ‏-בסדר.
‏טוב לראות אותך, חומד. ‏-תודה. נעים לראות אותך.
‏מה את מטיסה בדרך כלל? ‏-לרוב, ססנה 172.
‏אם כי בפעם האחרונה הטסתי צ'רוקי.
‏זה לא ממש משנה. אני רגילה לפייפרים ‏מהתקופה בטייסת.
‏היית בטייסת. אני זוכרת. ‏-כן. בטייסת הקומנצ'י.
‏לי היה מזל! נתנו לי להטיס סטירמן ‏פעם בחודש.
‏יפה. ‏-נהדר.
‏כזה מטוס היה לי ‏כשהייתי בת עשרים, בקליפורניה.
‏הייתי ילדה סקרנית מאוד.
‏בפעם הראשונה שטסתי באווירון הייתי בת תשע.
‏- וולי פאנק ‏טייסת -
‏זה היה נפלא. החירות! ריח אדי המפלט.
‏הרוח שנשבה לי בשיער.
‏זה היה חלק ממני. ‏גם לי היו כנפיים.
‏גדלתי במינסוטה.
‏כל יום ראיתי מטוס טס מעליי
‏וחשבתי, "גם אני יכולה."
‏הורי לא התלהבו מהרעיון הזה.
‏אנשים חשבו שטיסה זה בכלל לא עניין לנשים.
‏אבל ידעתי מה אני רוצה והלכתי על זה.
‏- ריאה וולטמן ‏טייסת -
‏טיסת הסולו הראשונה היא…
‏מכל הניסיון שצברת בטיסה ‏את מרגישה שזה ההישג האדיר מכולם.
‏- שרה רטלי, ‏טייסת -
‏זה הריגוש שבהמראה ובתחושת החירות למעלה.
‏מלמעלה רואים דברים בגודל הנכון.
‏תמיד באתי בגישה חיובית,
‏מוכנה ללמוד דבר חדש ולצאת להרפתקה חדשה.
‏הגיע לפלינט מופע פעלולי טיס
‏שעשה פרסומת לטיסות.
‏בי אמרה שמרגע שנכנסה למטוס והמריאה, ‏והסתכלה למטה…
‏- בוב סטדמן ‏בעלה של "בי" סטדמן, טייסת -
‏היא אמרה: "החלטתי. זה היעוד שלי."
‏זו תמונת החתונה הרשמית של ג'ייני.
‏אמי היתה ילדה ממשפחה עשירה מאוד
‏שניצלה זאת כדי להגשים חלומות שאצרה בתוכה.
‏- ג'ימי הארט ‏הבן של ג'יין, טייס -
‏בגיל שבע עשרה. אתה צודק.
‏חוויתי טיסה ראשונה בגיל צעיר מאוד.
‏- אן הארט, ‏בתה של ג'ני הארט, טייסת -
‏אמא היתה הטייסת.
‏ועלינו מעלה-מעלה, לשמיים.
‏אמא שמחה מאוד להראות לבת הקטנה שלה
‏מה שבנות יכולות לעשות.
‏עלינו למעלה למעלה
‏והתקרבנו עוד ועוד לעננים.
‏התחלתי להיבהל,
‏כי העננים נראו לי מוצקים
‏וחשבתי שנתנגש בהם. אמא תהרוג אותנו.
‫כשהתקרבנו עוד, אמרתי:‬
‏"למה אנחנו מתקרבות כל כך לעננים? ‏נתנגש בהם."
‏והיא צחקה צחוק גדול ואמרה: "תיכף תראי."
‏והמשכנו להגביה, מבעד לעננים ומעליהם.
‏כה נפלא.
‏עד היום, כשאני ממריאה,
‏אני חושבת לעיתים קרובות: "למה אני, אלוהים?
‏למה זכיתי בזה?" ‏לא נזקקתי להרבה דרבון.
‏- ג'ין נורה יסן ‏טייסת -
‏הייתי מוכנה ומזומנה. כה אהבתי לטוס.
‏תמיד היתה מידה ידועה של דעות קדומות
‏על נשים שנכנסו לתחום גברי.
‏אבל היו גם סיפורים על נשים ‏שפרצו דרך בתעופה.
‏כך שידעתי שזה אפשרי.
‏היא יוצאת לשבור את שיא המהירות לנשים: ‏ג'קלין קוקרן.
‏הנערה שממריאה מדטרויט אוחזת כעת בתואר ‏הגברת הראשונה של השמים.
‏הנשים מתקדמות במהירות.
‏השיא הנשי, ששייך לטייסת צרפתייה,
‏הוא 444 קילומטרים לשעה.
‏ג'קלין מהירה ממנה ב-27 קמ"ש.
‏היא נוחתת, ומעניין לדעת איך היא נראית
‏אחרי שטסה במהירות של יותר מ-470 קמ"ש.
‏מהירות כזאת יכולה לפרוע את השיער,
‏זה בטוח.
‏לא הכרתי את ג'קי קוקרן. ‏אבל אני יכולה לספר סיפור עליה.
‏טסתי לסינסינטי,
‏קיבלת ממגדל הפיקוח הוראות נחיתה
‏ואז שמעתי קול של אישה.
‏היא הטיסה לודסטאר מתוצרת לוקהיד.
‏חשבתי, "בחיי, מי הטייסת שמטיסה ‏את הלוקהיד הגדול הזה?"
‏קראו לה ממגדל הפיקוח ואמרו:
‏"לוקהיד, אתה נערך לנחיתה במסלול הלא נכון."
‏והיא השיבה:
‏"אני אנחת בכל מסלול מחורבן שבא לי."
‏ואני חשבתי, כמובן:
‏"לא ידעתי שאפשר לדבר ככה בקשר."
‏- ראיון רדיו עם ג'קלין קוקרן -
‏לא הצטרכנו סיבה כדי להזמין לתכנית ‏את ג'קלין קוקרן.
‏האורחת שלנו היא הטייסת הכי מוכרת
‏בעולם היום.
‏נראה שיצאת לטיסת הסולו שלך ‏משדה התעופה רוזוולט בשנת 1932.
‏נכון. ו… ‏-נאלצת לנחות נחיתת אונס.
‏נכון. וזה קרה 48 שעות לאחר שראיתי מטוס ‏בפעם הראשונה, על הקרקע.
‏כמה שעות הדרכה קיבלת לפני הסולו…
‏חמש שעות וחמש דקות.
‏אבל גם הצלחת מאוד בעסקי הקוסמטיקה.
‏הצלחתי מאוד.
‏וגם לא הזיק שהתחתנת עם מיליונר. ‏תודי בזה.
‏הצלחתי מאוד גם לפני שהתחתנתי.
‏ג'קלין קוקרן היתה בחורה יוצאת מן הכלל.
‏היא גודלה בעוני, בדרום.
‏היא הקימה חברה משלה.
‏היא הכירה את פלויד אודלום,
‏שלפני המלחמה היה המנכ"ל המתוגמל ביותר ‏בארצות הברית.
‏ג'קי היתה אינדיבידואליסטית, אפשר להגיד.
‏הראשונה שעשתה את זה, ‏הראשונה שעשתה את ההוא.
‏ג'קי רצתה לפלס דרך.
‏נשים עם כנפיים.
‏בשדה התעופה אבנג'ר בסוויטווטר, טקסס,
‏ג'קלין קוקרן המפורסמת עורכת לחניכיה ‏טייסי ההעברות
‏ביקורת של הרגע האחרון.
‏אחר כך יטוסו לטקס הסיום.
‏"שלום, בתי. עכשיו אני עובדת בשביל הצבא."
‏ג'קי קוקרן עמדה בראש הוואס"פ ‏בזמן מלחמת העולם השנייה…
‏ארגון טייסות שירות חיל האוויר, ‏שהטיסו את כל סוגי המטוסים.
‏מה שהיה תקדים.
‏הן הטיסו כל מטוס צבאי, ‏אבל לא השתתפו בקרבות.
‏מה שהן עשו זה לספק יכולת העברה.
‏הן אספו את כלי הטיס מהמפעל
‏והטיסו אותם למי שחיכה להם.
‏הנשים הטיסו את המטוסים האלה
‏אחרי אותה הכשרה, או פחות מזה, ‏שקיבלו הגברים,
‏עם אותו שיעור תאונות.
‏זו הוכחה ליכולתן להטיס מטוסים כאלה.
‏שאף אחד לא לא יגיד לוואספית ‏שטיסה זו לא עבודה לאישה.
‏הן לא יאמינו לזה, או למי שיגיד
‏שבחורה לא יכולה להיות גם טייסת טובה ‏וגם אישה, בו זמנית.
‏אחרי המלחמה הן לא רצו לוותר על זה.
‏הן סרבו לוותר על עצמאותן.
‏רבות נשארו בתעופה.
‏רבות לא רצו לחזור למטבח.
‏הן רצו שחירותן תוחזר להן.
‏- פאודר פאף דרבי -
‏- ריאה וולטמן -
‏נשות הוואס"פ היו מדריכות נהדרות.
‏- ג'ני הארט -
‏הן אירגנו מרוצי טיס שכונו "דרבי הפודריה".
‏- שרה רטלי -
‏בשנת 52' השתתפתי במרוץ הראשון.
‏כשאת בת 18 אין לך פחדים,
‏את לא חושבת שאת אמיצה.
‏את חושבת על הרפתקאות ועל הנאה.
‏כי בני 18 חושבים שלהם זה לא יקרה.
‏"דרבי הפודריה", זה מצלצל נפלא.
‏היה כיף גדול להגיד: ‏"כן, השתתפתי בדרבי הפודריה."
‏כשאת על קו ההמראה והדגל צונח,
‏את מתחילה להניע, ממריאה.
‏נשארתי קרוב מאוד למסלול כדי לצבור מהירות.
‏הטייסות שאת פוגשת במרוצים הן נשים נפלאות,
‏מעוררות השראה.
‏אלה חברויות לכל החיים.
‏זה מרטיט, לנצח במרוץ האווירי השנתי ‏ה-13 לנשים.
‏- בי סטדמן -
‏מרי ואני גאות בכך מאוד.
‏אנחנו שמחות להיות בפלורידה. ‏איזו מדינה נהדרת יש לכם.
‏מרוצי הטיס היו חשובים מאוד.
‏הם הוכיחו את יכולתן, ‏הוכיחו שהבנות האלה מבינות עניין.
‏אחוות המרוצים היתה חזקה מאוד. ‏הקשר שנקשר היה אמיץ.
‏- 1957, המרוץ לחלל מתחיל -
‏ב-4 באוקטובר, 1957,
‏נפל דבר בעולם.
‏ספוטניק! בחיי.
‏לראות את הדבר הזה מסתובב סביב העולם.
‏החלל היה עניין מלהיב מאוד.
‏כולם התעניינו בדבר הזה.
‏אני זוכרת התלהבות יוצאת דופן אצל אמא
‏כשנודע לה שהספוטניק יחצה את השמים.
‏היא הכריחה את כולנו לצאת מהבית ‏ולהסתכל בשמיים, ופשוט…
‏היא החזיקה ביד כוס אשכוליות ‏והכול נשפך עליה.
‏עד כדי כך השתלהבה.
‏כל כך מהר זה התקדם משליחת ספוטניק…
‏לשליחת בעלי חיים.
‏אני חושב שכולם השתאו מההישגים האלה.
‏אני זוכר שהרוסים, בשלב זה,
‏הצליחו בכל יוזמה.
‏הם השיגו אותנו.
‏ארצות הברית נדרשה להדביק אותם.
‏- 1958, ארה"ב מפעילה תכנית ‏לשליחת אדם לחלל -
‏אחד משבעת הצעירים האלה יהיה האמריקאי ‏הראשון בחלל.
‏אלה הם האסטרונאוטים
‏של מרקורי, הפרויקט האמריקני.
‏- "האסטרונאוטים" -
‏כשתוכנית החלל התחילה לפעול, ‏המון אנשי צבא רצו להיכנס.
‏מכיוון שכך, פיתחו קריטריונים ‏שבחנו כשירות לתפקיד האסטרונאוט.
‏כל אחד מהם חייב להיות
‏בוגר קורס לטיסות מבחן ‏של חיל הים או האוויר,
‏עם 1,500 שעות טיסה…
‏כשיר לטיסה בסילון,
‏רקע בהנדסה,
‏הגובה: 1.80 מ' או פחות.
‏32 מועמדים התייצבו במרפאת לאבלייס ‏באלבוקרקי, ניו מקסיקו
‏לסדרת מבדקים גופניים ממצים.
‏המבדקים נחלקו לאלה שנערכים במסגרת ‏מבדקים רפואיים רגילים
‏ולסדרה שהונהגה בראשונה בפרויקט מרקורי.
‏סוכנות החלל הטילה על דוקטור לאבלייס
‏לקבוע מהם התקנים שאסטרונאוטים ‏בתוכנית צריכים לעמוד בהם. ‏הוא פיתח את המבדקים, הוא ניצח על המבדקים.
‏השאלה היא האם הושלמה עבודתו ‏של דוקטור לאבלייס?
‏אנחנו מקווים להמשיך ולהשתתף בתכנית.
‏אני יכול להגיד שכל הרופאים והטכנאים שלנו
‏קצת עייפים, כרגע.
‏אבי היה דוקטור ויליאם רנדולף לאבלייס ה-2.
‏- ג'קי לאבלייס ג'ונסון ‏בתו של ד"ר רנדי לאבלייס -
‏היה לו חיוך נהדר, ‏אבל הוא גם ידע להיות רציני מאוד.
‏הוא היה כירורג, לפני הכול,
‏אבל תמיד היה פעיל בתחום התעופה,
‏ואז ברפואה בחלל.
‏הוא הוזמן לעמוד בראש ‏מחלקת הרפואה בחלל בנאס"א.
‏זו היתה תקופה מהנה
‏כי שבעת האסטרונאוטים באו לאכול אצלנו ‏כמעט כל ערב.
‏והורו לנו לנהל שיחה עם כולם.
‏וכך עשינו, ואכלנו איתם,
‏כל ערב עשינו הצבעה והחלטנו ‏את מי אנחנו הכי מחבבים,
‏וסיפרנו לאבא בארוחת הבוקר למחרת.
‏סקוט קרפנטר זכה תמיד.
‏זו היתה תקופה מופלאה.
‏הם התלוצצו על חשבון אבא שלי ‏והבדיקות שהוא הכריח אותם לעשות…
‏אבל היה שם כבוד.
‏אני חושב שהבדיקות במרפאה ‏של דוקטור לאבלייס באלבוקרקי,
‏חלקן היו מהקשות ביותר, ללא ספק.
‏קשה להחליט מי מהן,
‏כי אם תחשבו כמה פתחים יש בגוף האדם
‏ולאיזה עומק אפשר להגיע בכל אחד מהם…
‏גילית להם.
‏תענו אתם איזו בדיקה הכי קשה.
‏הגברים האלה, שיצאו מאותה תבנית.
‏אותה תבנית, ‏זה אומר שהם לא נבדלו זה מזה בדתם,
‏בארץ מוצאם ובכול.
‏הם היו כולם זהים לגמרי.
‏אבא שלי, זה בער בעצמותיו, ‏שיש להקים קבוצה של אסטרונאוטיות.
‏אם אתה פורץ דרך אתה מתחיל לעבוד ‏לפי החוש, אני משערת.
‏הוא היה בטוח שיש לנשים תפקיד בחלל,
‏שמבחינה גופנית ורגשית
‏הן חזקות מהאסטרונאוטים.
‏והוא רצה לבחון את יכולתן ‏על ידי השוואת תוצאות המבדקים שלהן
‏לתוצאות המבדקים של האסטרונאוטים.
‏ברור כשמש
‏שאחת הנשים בחייו שגרמה לו לצאת לפעולה…
‏זה נבע מהקשר שהיה לו עם ג'קי קוקרן.
‏אני ג'קלין קוקרן, ומאוד הייתי רוצה ‏להיות האישה הראשונה בחלל.
‏זה מתבקש, שמי שבילה זמן רב כל כך באוויר,
‏כמו שעשיתי אני ב-34 השנים האחרונות,
‏נכסף לעלות עוד יותר למעלה.
‏ג'קי קוקרן היתה הסנדקית שלי.
‏ו…
‏פלויד אודלום היה חבר במועצת המנהלים שלנו.
‏לדעתי הוא היה הנשיא.
‏הוא היה יושב הראש הראשון ‏של מועצת המנהלים במרפאת לאבלייס.
‏והוא פנה אל פלויד אודלום וג'קי,
‏והם מימנו את המחקר.
‏- פברואר 1960, מחקר "האישה בחלל" ‏מתחיל לגייס נבדקות -
‏זו היתה תכנית המחקר שלו.
‏דוקטור לאבלייס עשה את זה בכוחות עצמו, ‏שלא במסגרת החוזה שלו עם נאס"א.
‏הוא הזמין 25 נשים למבדק גופני,
‏דומה מאוד לזה שעברו האסטרונאוטים.
‏היתה להם רשימה של מיטב הטייסות ‏שהיו מוכרות להם.
‏אחת הראשונות שזומנה היא ג'רי קוב.
‏- ג'רלדין קוב, ‏רישיון טיס מסחרי - ‏היא היתה יופי של בחורה.
‏דוקטור לאבלייס והגנרל פליקינג'ר ‏הזמינו אותי
‏להיות האישה הראשונה ‏שתישלח למבדקי טיסה בחלל.
‏- ג'רי קוב, ראיון משנת 1963 -
‏זה היה בשנת 1959. ‏שניהם בדיוק חזרו ממפגש מדעי במוסקבה.
‏שם הם שמעו שהרוסים יכשירו קוסמונאוטיות.
‏עברו מאז יותר משלוש שנים.
‏הם חשבו שצריך להיפגש ולהתחיל לעשות משהו.
‏הם שאלו אם ארצה להיות האישה הראשונה ‏שתישלח למבדקי טיסה בחלל,
‏מה שרציתי מאוד. ואמרתי מהר "כן", ואז…
‏הכרתי את ג'רי משום שהטיסה ‏מטוסי אירו קומנדר.
‏היא טסה הרבה.
‏היא טסה הרבה לדרום אמריקה. ‏ידעתי מה היא עושה בחיים.
‏הכרתי את ג'רי קוב, היא היתה טייסת טובה.
‏אבל לדעתי אני טסה לא פחות טוב ממנה.
‏היא אולי חושבת אחרת, ‏אבל אני חושבת שיכולתי.
‏למה לדעתך, בתכנית של המערב, יש צורך…
‏אם את מרגישה שיש צורך, בנשים בחלל?
‏זה כמו לשאול אם יש צורך בגברים בחלל.
‏כלומר, אם רוצים לשלוח אדם לחלל,
‏צריך לשלוח את מי שהכי מתאים.
‏בתחומים מסוימים לנשים יש הרבה להציע, ‏בתחומים אחרים, יש לגברים.
‏צריך לנצל את שניהם.
‏ג'רי ואני, שנינו מאוקלהומה. ‏הייתי אז בפורט סיל.
‏היא התקשרה ושאלה: ‏"את רוצה להיות אסטרונאוטית?"
‏אמרתי, "ועוד איך".
‏הכרתי את וולי.
‏וולי לקחה אותי הצידה פעם אחת, בזמן תחרות,
‏ואמרה, "אני בתכנית סודית.
‏זאת תכנית לאסטרונאוטים, וזה סודי ביותר."
‏חשבתי, "נשמע לי כמו כיף גדול, ‏נראה לי שאני רוצה להשתתף."
‏והנה המכתב שלי לדוקטור לאבלייס וכך כתוב:
‏"אני בכושר גופני טוב ואני טייסת,
‏ואני רוצה להשתתף במבדקים שלך."
‏וזה המכתב שהשיב לי. הוא צירף גלויה
‏שמפרטת את הכישורים הדרושים לאסטרונאוטיות.
‏השאלה הראשונה היא "כמה שעות טיסה יש לך?"
‏על זה ידעתי לענות.
‏אז רצו לדעת את סך שעות הטיסה ‏במנועי סילון,
‏את סך שעות הטיסה בכדור פורח, מספר הצניחות,
‏שעות טיסה בגובה של מעל 20,000 רגל,
‏שעות טיסה מעל 30,000 רגל, ‏שעות טיסה מעל 40,000 רגל,
‏שהייה בתא לחץ אטמוספרי, ‏ניסיון בדקומפרסיה לא מבוקרת,
‏ניסיון בחליפת לחץ.
‏יכולתי לענות על הראשונה.
‏כן. אף אחת לא עמדה בדרישות. ‏היא היתה מהנדסת.
‏היינו מושאות מבדק.
‏- איירין לברטון ‏טייסת תובלה -
‏- ג'ין היקסון ‏רישיון טיס מסחרי -
‏- ברניס סטדמן ‏רישיון טיס מסחרי -
‏בי נכנסה לרשימה.
‏זה היה משהו שהתאים כל כך למה שהיא היתה.
‏זאת אומרת, היא היתה…
‏מטובי הטייסים בכל הארץ, ‏חד וחלק, מבין הגברים והנשים.
‏- ריאה הארל ‏רישיון טיס מסחרי -
‏הם אלה שפנו אליי.
‏אני מניחה שהם ידעו שאני טסה
‏ודיברו איתי על זה.
‏- מריון דיטריך ‏רישיון טיס מסחרי -
‏- מירטל קייגל ‏טייסת תובלה -
‏- ג'רי סלואן ‏רישיון טיס מסחרי -
‏- שרה לי גורליק ‏רישיון טיס מסחרי -
‏תיירתי באירופה, ורצו שמועות, ברקע,
‏על מה שקורה ועל זה שמבקשים שמות.
‏והדבר הבא שקרה הוא שקיבלתי טלפון.
‏- ג'ן דיטריך ‏טייסת תובלה -
‏- ג'ין נורה סטומבו ‏רישיון טיס מסחרי -
‏ניגשתי אל הבוס שלי ואמרתי, ‏"הוזמנתי למבדק גופני לטיסה בחלל."
‏הבוס אמר: "לא נוכל לוותר עלייך."
‏אז התפטרתי מהעבודה כדי להגיע למבדקים.
‏- מארי וולאס פאנק ‏רישיון טיס מסחרי -
‏הייתי הצעירה מכולן.
‏השנייה שנבדקה, אחרי ג'רי,
‏אולי השלישית, בפברואר של שנת 61'.
‏- לאבלייס קליניק -
‏המבדקים נערכו בשלושה שלבים.
‏שלב א' נערך בלאבלייס קליניק, באלבוקרקי.
‏הורי הסיעו אותי ונדרשו לאשר את השתתפותי.
‏עברנו אותם אחת-אחת או בזוגות.
‏אני הייתי עם ג'ייני הארט, ‏שהיתה אישה נפלאה.
‏- ג'יין הארט ‏טייסת מסוק, טייסת תובלה -
‏ג'ייני הארט… ‏נבדקות לא היו אמורות להיות אמהות,
‏ולג'ייני הארט היו שמונה ילדים.
‏הם היו סקרניים מאוד לגביה, והזמינו אותה.
‏היא ואני עברנו את זה ביחד. ‏היינו הצמד האחרון שניגש ביחד.
‏זה ארך חמישה ימים.
‏המבדקים היו משהו,
‏כי הם לא ידעו מה יעשה הגוף שלנו
‏בתנאי החלל החיצון,
‏או איך נגיב.
‏המבדקים היו מפרכים. ‏נבדקנו לפרטי פרטים, וזה נמשך שעות.
‏זה היה קצת יותר מעמיק ‏מרוב הבדיקות הגופניות.
‏הריצו אותך ממבדק למבדק.
‏עברנו מבדקי תפקוד ריאתי…
‏חלקם גרמו אי נוחות גופנית.
‏מבדק סיבולת גופנית כולל…
‏חלקם היו אקזוטיים.
‏כל שן ושן צולמה. ‏-חלקם היו משונים.
‏כל עצם בגוף שלי עברה צילום רנטגן.
‏עשו לנו אינספור צילומי רנטגן.
‏נתנו לי שתי כוסות. ‏על אחת כתוב "שתן", על השנייה "יציאה".
‏אותי זה בידר. צחקתי על חלק מהדברים.
‏אמרתי, "אני לא יודעת מה זה 'יציאה'. ‏בשבילי, 'יציאה' זה ללכת לסרט.
‏אני לא מבינה מה אתם רוצים."
‏"אה. יציאה זה ללכת לשירותים." ‏אמרתי, "אתם לא באמת רוצים את זה."
‏אני אספר לך בסוד, אל תספרי לאף אחד,
‏עשו לנו חוקן כל בוקר.
‏אמרתי, "וואו".
‏היו שם דברים מוזרים ממש.
‏הם הזריקו מים קפואים, מינוס 12, ‏לתוך האוזן שלי,
‏ואז הגוף פשוט לא…
‏מתפקד.
‏את מאבדת שליטה על הגוף שלך.
‏בטח שאני זוכרת. כן.
‏לא נהניתי, אבל עשיתי את זה.
‏מה שעשו לבחורות האלה הוא פשוט מכוער.
‏האמת, אף בדיקה לא זכורה לי במיוחד.
‏קצת אחרי שיצאתי, ג'קלין קוקרן נכנסה לרופא.
‏היא עברה כמה בדיקות,
‏והוא עמד למסור לה ‏את תוצאות הבדיקות, כך אמר.
‏נדמה לי שהוא אמר, "היא לא תשמח ‏לשמוע את זה",
‏נודע לה שהיא לא תוכל להשתתף בתכנית.
‏זה הרס לה, נראה לי.
‏היא היתה מבוגרת מדי, בשלב זה,
‏כדי להילקח בכלל בחשבון לטיסת חלל.
‏מבחינתה, זה לא שיקול.
‏תרצי להיות אסטרונאוטית בפרויקט מרקורי, ‏"אסטרונאוטית"?
‏אני רוצה בכך מאוד.
‏אני לא חושבת שגיל זה שיקול בכלל, ‏אם את בריאה ונמרצת,
‏ואני לגמרי כזאת.
‏יודע מה עשיתי אתמול?
‏לא, מה עשית? ‏-הספקתי 18 חורים בגולף,
‏ואז בישלתי ארוחת ערב.
‏ביום האחרון אמרו לי שעברתי.
‏זה היה משמעותי לי מאוד.
‏היה נעים מאוד לשמוע מכמה רופאים
‏שהצלחתי מאוד במבדקים.
‏זה ראוי לציון, אחרי תשעה הריונות.
‏היה לה גוף שסירב להיכנע. זה היה נהדר.
‏מבין כ-23 בנות שנבדקו, עברו רק 13.
‏כעבור זמן, כשבי ישבה לשיחה ‏עם רנדי לאבלייס,
‏הוא התלהב כולו ממה שעשו הנשים עד כה.
‏- אפריל 1961, ברית המועצות מתכוננת ‏לשלוח אדם להקיף את כדור הארץ -
‏עקבתי אחרי הנעשה. ודאי שעקבתי אחרי ‏מה שהרוסים עשו.
‏כשיורי גגרין שוגר לחלל,
‏זה היה דבר יוצא מן הכלל.
‏זה היה אירוע חשוב מאוד. כולנו ידענו עליו.
‏כולנו היינו ערים לתחרות עם רוסיה,
‏ברית המועצות, באותו זמן.
‏כך שזה היה מרוץ בחלל
‏באותה מידה שזה נועד לעורר עניין במדע.
‏מה שאני זוכרת זו התהייה: ‏"למה האמריקאים לא יכולים?"
‏זו היתה ההרגשה בעת ההיא.
‏שהרוסים מנפנפים בהישגיהם,
‏והיה ברור שהם מקדימים אותנו בתוכנית החלל.
‏הגברים של תכנית מרקורי ‏היו מוכנים להתחרות בהם.
‏שלוש, שתיים, אחת… אפס.
‏המראה.
‏זהו זה. המראה, השעון התחיל לתקתק.
‏- מאי 1961, אלן שפרד הוא האמריקני ‏הראשון שטס בחלל -
‏- טיסת החלל התת-מסלולית שלו ‏נמשכה 15 דקות -
‏הם נקשרו למושבם, נשלחו למעלה, הורדו בחזרה.
‏"הידד! הייתי וחזרתי בשלום, ‏אבל לא אני הטסתי."
‏- בינתיים מתכוננות הנשים ‏לשלב ב' של המבדקים -
‏שלב ב' התקיים באוקלהומה סיטי, ‏וגרתי אצל ג'רי בבית.
‏זה היה המבדק הפסיכולוגי.
‏שמעתי שהיה מבדק שבו היית שקועה במכל מים
‏זמן ארוך מאוד ואיבדת כל תחושה, ‏בכל חמשת החושים.
‏זה היה ניסוי מעניין מאוד.
‏מכניסים אותך לבידוד במיכל של מים חמים.
‏המכל עמד באולם גדול.
‏כבר הכניסו לי אטמי אוזניים.
‏היה מספיק ספוג שתמך בתחתית הגב שלי,
‏ונדרשתי לצוף על המים כמה שיותר זמן.
‏נכנסתי למים, התמקמתי בנוח, ‏פרשתי רגליים וידיים.
‏חשבתי, "משהו פה לא בסדר."
‏התזתי מים,
‏ולא הרגשתי את זה.
‏נתתי לעצמי סטירה, לא הרגשתי.
‏לא הרגשתי כלום.
‏נראה לה מעניין שבתא החסך החושי, ‏כך הוא נקרא,
‏שהנשים שמחו לשהות בו עד אין קץ,
‏ואילו הגברים לא עמדו בזה. ‏הם נכנסו ללחץ אטומי.
‏את לא מרגישה שום דבר.
‏זה מרגיע מאוד, לטעמי, שקט ושליו.
‏הייתי נתונה בלחצי עמידה בזמנים ‏לפני שנכנסתי,
‏כך שקידמתי בברכה את הרגיעה,
‏ושברתי שיא של שהייה, תשע וחצי שעות.
‏אבל רוב בני האדם, האדם הממוצע, הבוגר,
‏אחרי שלוש שעות כאלה מתחיל להזות.
‏מה שהלך שם זה שטמפרטורת המים,
‏מידת הלחות בחדר…
‏תאמה במדויק לחום הגוף שלי
‏כדי לתת לי הרגשה שאני חסרת משקל, ‏צפה על המים.
‏כך הם תיארו לעצמם את התחושה בנסיעה בחלל.
‏ושכבתי לי שם.
‏אני חושבת שנרדמתי
‏לרגע, משהו כזה.
‏חשבתי כמה נפלא יהיה
‏להיות שם ולחוש קלילות.
‏זה היה שחרור.
‏יכולת להביט למעלה, לראות את הכוכבים…
‏את הירח, את השמש.
‏ושאלת את עצמך "איך זה עובד, הכול?"
‏לא היו לי תשובות.
‏אבל חשבתי על זה.
‏לצוף בין הכוכבים. לשם אני מכוונת להגיע.
‏- ספטמבר 1961, נקבע מועד השלב השלישי ‏במבדקי פרויקט "אישה בחלל" -
‏המבדקים האחרונים היו בפנסקולה, ‏פלורידה, אצל הצי.
‏היינו אמורות לנסוע לשם ביחד, כל ה-13.
‏ואז נכיר זו את זו.
‏זה מכתב מג'קלין קוקרן.
‏"ד"ר רנדולף לאבלייס השני, מקרן לאבלייס
‏מביא לידיעתך שאת מוזמנת להגיע ‏לפנסקולה, פלורידה,
‏לעבור סדרת מבדקים
‏שיחלו ב-18 בספטמבר, 1961.
‏אני ממליץ לך בחום לבוא."
‏נעבור התמצאות במהירות הסילון. ‏נעבור אימון בכבידה גבוהה.
‏יהיו המון דברים נהדרים שיקרו.
‏להטיס מטוס סילון, איך שהיא חיכתה לזה.
‏הן קיבלו את כרטיסי הטיסה, את המועדים. ‏הכול נקבע.
‏היינו אמורות להתייצב ביום שני, אני חושבת. ‏אני זוכרת שבי סטדמן אמרה לי ‏שהיא הביאה ציוד גולף.
‏ואז הגיעה השמועה לנאס"א.
‏לא ידעו שם על התוכנית של ד"ר לאבלייס.
‏"מצטערים להודיע שהסידורים בפנסקולה בוטלו.
‏מתברר שלא ניתן להוציא לפועל ‏את החלק הזה בתוכנית.
‏נא להחזיר כספי הוצאות ששולמו מראש ‏לקרן לאבלייס."
‏- מברק -
‏הנה עוד מברק.
‏"מיס קוב הודיעה זה עתה מוושינגטון ‏שלא עלה בידה
‏להפוך את ההחלטה לדחות את המבדקים בפלורידה.
‏צר לי מאוד על ההודעה בהתראה קצרה ‏אבל לא היה מנוס מכך."
‏כשהיו בידו התוצאות, ‏שלדעתו עלו על אלה של הגברים,
‏וכך הוא אמר לנו, ‏וכולנו חשבנו שזה מגניב,
‏הוא לקח את התוצאות לוושינגטון.
‏הם אמרו,
‏"אין לנו צורך באסטרונאוטיות. עזוב."
‏מה שבטוח, בנאס"א לא התלהבו.
‏לאמתו של דבר, אני בטוח שהם נורא הופתעו
‏מהעובדה שהנשים הצליחו כפי שהצליחו.
‏הם לא היו מעוניינים בתכנית, חד וחלק.
‏הוא אמר שסטירה כזו לא חטף כל חייו.
‏כלומר, זה בטח היה… קשה מנשוא.
‏זה שבר לי את הלב.
‏כי רציתי להמשיך ולהתמיד בזה.
‏אבל המשכנו לקבל מג'רי קוב מכתבים:
‏"אל תזנחו את התקוות. תתמידו בתעופה.
‏אולי נצליח להחיות את התוכנית ולהמשיך."
‏כעבור זמן לא רב,
‏הייתי בשדה תעופה שהתקיימו בו ‏אימוני טיסה רבים במסוק.
‏והחלטתי שאני רוצה ללמוד לעשות גם את זה.
‏כל הגברים קינאו באישה שמטיסה מסוק.
‏החנו אותו קרוב מאוד להאנגר.
‏פחדתי שאמריא ואתקל בו.
‏אבל הזזתי הצידה את הפחד. זה לא עניין אותי.
‏נערכתי להמשך המאבק.
‏ובכן, התאכזבתי.
‏אבל בערך באותו זמן החלטתי שאני רוצה ‏לחדול מהדרכת טיסה
‏ולעבור לטיס מסוג אחר.
‏והלכתי לעבוד בביץ' איירקראפט.
‏התכוננו שם להציג דגם חדש של מטוס, ‏המוסקטיר.
‏רק שתי נשים בארצות הברית ‏היו טייסות של יצרני מטוסים.
‏האחת היתה ג'רי קוב, ‏שהייתה הטייסת של אייר קומנדר.
‏השנייה היתה ג'ויס קייס, ‏הטייסת של ביץ' איירקרפט.
‏הם התכוננו להציג את המוסקטיר.
‏התכוונו להטיס שלושה מטוסים ב-48 המדינות ‏הגובלות זו בזו בארה"ב במשך 90 יום,
‏ולהציג את המטוס.
‏מובן שאם שתיים מבין שלושת הטייסים הן נשים,
‏נקבל המון פרסום חינמי.
‏אני יכולה להגיד לך ‏שתמיד טסנו בשמלה ובעקבים גבוהים.
‏העבודה היתה קשה. טסנו וטסנו.
‏התרגלנו לטוס במבנה,
‏לא ידענו כלום על טיסה במבנה כשהתחלנו.
‏אבל אחרי כמה ימים נהיינו די טובות בזה.
‏הכנסנו איזה 80 שינויים במטוס ההוא, ‏בשנה הראשונה.
‏כך שהיינו טייסות ניסוי. אין בכלל שאלה.
‏התקבלתי לעבודה, מיד אחרי המבדקים.
‏נסעתי לקליפורניה לעבוד בסנטר אביאיישן.
‏קניתי מטוס סטירמן ‏ולימדתי את עצמי אקרובטיקה אווירית.
‏אני אוהבת לטוס.
‏אני אוהבת לעשות אקרובטיקה.
‏זה נפלא! כי את חופשייה. ‏את לא כבולה לכוח המשיכה של כדור הארץ.
‏את יכולה לעשות מה שאת רוצה.
‏ככה אני מרגישה וככה אני חושבת.
‏חירות.
‏אני חולמת על החלל.
‏אני רוצה להיות למעלה.
‏הכמיהה היא חלק ממני.
‏איך אני יכולה להגיע לשם?
‏בכוח הדמיון.
‏אני לא מטוס, אני לא אדם.
‏אני נשמה חופשית שעולה למעלה.
‏קיבלתי.
‏חמש עשרה שניות. ‏-ברצון האל, טוס וחזור בשלום.
‏דרך צלחה, ג'ון גלן.
‏- פברואר, 1962 -
‏- עשרה חודשים אחרי יורי גגרין, ‏ג'ון גלן נשלח להקיף את כדור הארץ -
‏גלן היה הראשון שהקיף את כדור הארץ. ‏האמריקאי הראשון.
‏רות. קייפ אישרו, ואני יוצא.
‏הקפסולה שלנו במצב טוב.
‏צריך להגיד את האמת,
‏אתה עולה לשם במערכת שלא נבדקה.
‏אף אחד לא ממש יודע מה יקרה.
‏רות. אני באפס כבידה ומרגיש טוב.
‏הקפסולה מסתובבת.
‏הנוף פשוט אדיר.
‏ואני נותן לגלן קרדיט על האומץ.
‏אני נותן לכולם קרדיט על האומץ.
‏פרנדשיפ 7, כאן הקייפ. שומע?
‏כאן פרנדשיפ 7, זו חגיגה אמיתית כאן בחוץ.
‏יחד עם זאת, אני נותן לנשים ‏את אותו קרדיט על אותו אומץ.
‏הן באו נכונות לקחת חלק בבלתי ידוע
‏בנחישות ואומץ שלא נפלו מאלה של הגברים.
‏בערך באותו זמן ג'רי יצרה קשר ‏עם הנשים ואמרה,
‏"בסדר. בואו נקים רעש, כי רימו אותנו
‏בזה שלא אפשרו לנו לנסוע לפנסקולה ‏לעוד מבדקים.
‏הסוד שלהם התגלה."
‏- 1962, 13 נשות המרקורי ‏מביאות את טענותיהן לקונגרס -
‏- נשים רוצות מקום בחלל -
‏ג'רי קוב וג'ייני הארט חשבו ‏שיופיעו בפני ועדת הסנאט
‏ויצליחו להחזיר את התוכנית למסלולה,
‏כי היו לג'ייני הארט קשרים בפוליטיקה.
‏- למה לא אסטרונאוטית? רעיית הסנאטור ‏מגנה את הגישה "גברים בלבד" -
‏אבי נבחר לסנאט
‏לאחר שמילא את תפקיד סגן המושל במישיגן.
‏- דטרויט פרי פרס -
‏ג'ייני וג'רי קוב הרגישו
‏שעל הקונגרס להורות לנאס"א: ‏"קדימה, בואו נעשה את זה."
‏- פיטסבורג פרס -
‏- "אסטרונאוטיות" מבקשות מקום בחלל -
‏"מיס קוב וגברת הארט, שתיהן.
‏אם כולם מסכימים, נתחיל בתשאול."
‏ג'ייני התחילה בדברי פתיחה.
‏"אני מאמינה בכל לב שלנשים ‏צריך להיות תפקיד בחקר החלל.
‏למעשה, זה בלתי נתפס בעיניי
‏שעולם החלל החיצון יהיה מוגבל לגברים בלבד
‏כאילו היה מועדון לגברים בלבד."
‏- שימוע בוועדת משנה ‏לבחירת אסטרונאוטים -
‏"לפני מאה שנה זה היה בלתי נתפס,
‏שאישה תמלא תפקיד של אחות בבית חולים שדה.
‏טבען השברירי והרגשני
‏לא יסכין לזוועות עמדת החבישה הצבאית.
‏עד שסוף סוף הוסכם לאפשר לנשים אחדות לנסות,
‏בתנאי שתהיינה בגיל העמידה ומכוערות,
‏ככל הנראה, אופיין של המכוערות חזק יותר.
‏אני טוענת, אדוני היו"ר, ‏שאישה בחלל היום אינה מגוחכת יותר
‏מאישה בבית חולים שדה לפני מאה שנה."
‏גברת הארט, את אם לשמונה.
‏את חושבת שאישה תתקשה להיות אסטרונאוטית ‏וגם להקים משפחה?
‏באיזה סדר?
‏אני שואל אותך. באיזה סדר?
‏גמרתי לעשות שמונה ילדים
‏ואני עסוקה כעת בגידולם,
‏ולמרות זאת הצלחתי לצבור כ-2,000 שעות טיסה
‏וניסיון אווירי ניכר,
‏וגם לעזור לבעלי בקמפיינים שלו וכן הלאה.
‏סימן שאני מסוגלת לנצל את הזמן באופן בונה,
‏גם כשאני לא עושה ילדים.
‏ואינני חושבת שחיי המשפחה ‏סבלו מכך, אפילו לא קצת.
‏כדאי שתשאל את הילדים ‏מה הם מרגישים לגבי זה.
‏לשיטתה, אם הצליחה ללדת שמונה ילדים ‏בעשר שנים ולתקתק את חיי המשפחה,
‏המחשבה על טיסה לחלל היא לא כזה אתגר גדול.
‏היא נשאלה פעם "למה שתרצי לטוס לירח?" ‏זה נכתב בעיתון.
‏היא ענתה, "עם שמונה ילדים, ‏גם אתה היית רוצה לטוס לירח."
‏"בסדר, מיס קוב. הכנת הצהרה?
‏מיס קוב: כן."
‏"אנחנו הנשים הטייסות שרוצות ‏לקחת חלק בחקר החלל
‏לא מתגייסות לקרב בין המינים.
‏כל רצוננו הוא במקום בעתיד החלל של אומתנו,
‏ללא אפליה.
‏אנחנו מבקשות שכאזרחיות תינתן לנו
‏הרשות להשתתף ברצינות ובכנות
‏ביצירת ההיסטוריה שנעשית בהווה, ‏כפי שעשו הנשים בעבר.
‏שום אומה עוד לא שלחה אישה לחלל.
‏אנחנו מציעות לכם 13 טייסות מתנדבות."
‏האם לדעתך נשים מופלות לרעה בתוכנית החלל?
‏הן לא בהכרח מופלות לרעה.
‏אני חושבת שהכללים נקבעו
‏באופן שלא מאפשר לנשים
‏לענות על דרישות הכשירות של אסטרונאוט.
‏הדרישה הכי מדוברת שהיא כמובן ‏גם מלכוד לנשים,
‏היא שכולם היו טייסי ניסוי ‏ומוסמכים להטיס מטוס סילון
‏וטייסי קרב, ברוב המקרים.
‏כולם באו עם כישורים שאין לשום אישה.
‏ושנשים לא יכלו להשיג,
‏כי לא אפשרו להן להיות טייסות קרב.
‏היה חוק.
‏אייזנהאואר קבע בחוק שכדי שאישה ‏תטיס כלי טיס צבאי
‏היא צריכה להיות גבר.
‏אני לא חושב שהן צריכות ‏להיות אסטרונאוטיות, כי…
‏גברים הם בוגרים יותר מנשים.
‏אני חושבת שכן. זכויות הנשים ‏צריכות להיות שוות לזכויות הגברים,
‏ואם הן כשירות ורוצות ‏שיתנו להן הכשרה וישלחו אותן.
‏כן. כי הן… טוב, הן שוקלות פחות, קטנות, ו…
‏אני פשוט חושבת שצריך לתת להן.
‏ומה דעתך? ‏-אני נגד. אני חושבת…
‏נשים לא מתאימות מבחינה גופנית ‏להיות אסטרונאוטיות.
‏בהחלט, נשים צריכות להיות אסטרונאוטיות.
‏אם הן בכושר גופני טוב, עירניות, ‏אין הבדל בינן לבין הגברים,
‏למעשה, נשים פונות לפסיכיאטרים פחות מגברים.
‏זה נותן איזה מושג על חוסנן הנפשי.
‏- היום השני לשימוע -
‏האנשים שקיימו את השימוע היו אחוזי ‏יראת כבוד כלפי האסטרונאוטים
‏שבאו ודיברו והעידו.
‏סקוט קרפנטר וג'ון גלן הציגו את השקפתם.
‏ג'ון גלן היה גיבור. הוא היה אל.
‏אל החלל.
‏ג'ון גלן. כן.
‏לא הדמות הכי חביבה על משפחתנו.
‏ודאי שלא על אמא.
‏ג'ון גלן אמר את דברו.
‏"זו פשוט עובדה.
‏הגברים יוצאים ונלחמים במלחמות, ‏ומטיסים מטוסים,
‏והם חוזרים ועוזרים לתכנן, ‏לבנות ולבדוק אותם.
‏הנשים אינן בתחום ‏וזו עובדה שנגזרת מהסדר החברתי שלנו."
‏הוא אמר "אם הנשים יצליחו להוכיח ‏שהן עולות על הגברים
‏נקבל אותן בזרועות פתוחות ‏לקול תרועות ההמון."
‏כן, ממש.
‏אם תצליח למצוא נשים כשירות ממך,
‏איך תקבל אותן בתוכנית?
‏בחמימות רבה.
‏"אתה מתאר לעצמך, אישה מטיסה סילון, ‏או מטוס מסוכן?"
‏"אלוהים ישמור, לא".
‏אבל ג'קלין קוקרן הטיסה מטוסי סילון.
‏היא ניתצה שיאים מכל סוג ומין.
‏היתה לה גישה לסילון
‏מפני שבעלה, פלויד אודלום, ייצר כעת ‏את המטוסים האלה בשביל חיל האוויר.
‏ובכך הוכיחה שנשים יכולות להטיס מטוס סילון.
‏כשהגיע סוף סוף תורה להעיד בקונגרס, ‏היא העידה.
‏מובן שפלויד אודלום וג'קי קוקרן
‏היו מגדולי התומכים בקרן לאבלייס.
‏כך שלא אמרתי נואש.
‏אוי, גדול.
‏בחיי.
‏טוב, אני מקריאה מעדותה של ג'קלין קוקרן.
‏"הטסת אדם לחלל הוא עניין יקר להחריד,
‏וגם דחוף, לטובת האומה,
‏אי לכך, בבחירת האסטרונאוטים, ‏היה אך טבעי ונכון
‏לנפות אותם מקבוצת הטייסים הגברים ‏שכבר הוכיחו,
‏באמצעות טיסות ניסוי, וטיסה מהירה ומדויקת,
‏כי הם מנוסים, מוכשרים וכשירים
‏לקדם פני מקרי חירום אפשריים בסביבה חדשה.
‏ממה שלמדתי מקריאה בעיתונים,
‏לא רצוי להאט את מהלך התוכנית שלנו,
‏וניאלץ, לא יהיה מנוס מכך,
‏לבזבז סכומי כסף גדולים ‏אם תכניס חבורה גדולה של נשים,
‏כי תאבד אותן כשיינשאו."
‏אותי זה מדהים.
‏למה? למה ג'קלין קוקרן עשתה את זה?
‏היא שמה רגל לנשים בתוכנית החלל.
‏איך היא היתה מסוגלת, אני לא יודע.
‏מה שהכי זעזע בשימועים הוא
‏שהרגשנו שג'קי שינתה כיוון ותקפה אותנו.
‏ג'ייני וג'רי בנו על זה ‏שג'קי קוקרן תתמוך בהן.
‏וג'קי קוקרן לא עשתה את המצופה ממנה.
‏זה היה הלם. כן. ‏-הלם רציני.
‏ג'קלין קוקרן…
‏היא תמיד עבדה עם הצבא.
‏הגנרלים, בעלי הדרגות, שכנעו את ג'קי
‏שאם תדחוף עכשיו לכיוון הזה
‏זה ישפיע לרעה על התוכנית.
‏למעשה, זה עלול אפילו לעצור את התוכנית.
‏בעיניי זה מגוחך, אבל היא השתכנעה.
‏- ראיון היסטורי עם ג'קלין קוקרן, ‏1974 -
‏והם גבו ממני עדות.
‏ביקשתי תגובות. ציפיתי לקבל אישור,
‏מראש מטה חיל האוויר,
‏מראש המבצעים הימיים, ומהצבא,
‏צירפתי פתק קטן וכתבתי, "זה מה שאגיד.
‏אבל אם אתם חולקים עליי אני אשתדל לא להעיד
‏ולא אגיד כלום."
‏ג'קי קוקרן לא היתה פמיניסטית.
‏לדעתי, פמיניסטית בהגדרתה היא
‏מי שלוחמת למען נשים ומקדמת אותן.
‏ג'קי לחמה את מלחמותיה של ג'קי.
‏אני חושב שאם ג'קי היתה אחת ‏מה-13 שנבחרו לתוכנית,
‏כל התנהלותה, כל העדות שלה,
‏וכל מה שאמרה בשימוע היו שונים מאוד.
‏אחרי הדבר הזה, סגן הנשיא ג'ונסון ‏ביטל את התוכנית.
‏הנשים הצליחו מדי.
‏יש מכתב קלאסי שלינדון ג'ונסון חתום עליו.
‏והוא זה שקבע שהתכנית צריכה להיעצר,
‏וחתם על כך.
‏- בואו נעצור את זה מיד! -
‏במילותיו, "לעצור את זה מיד."
‏לינדון ג'ונסון אמר, כביכול,
‏"טוב, תראו, לנשים יש מחזור."
‏הלוואי שהיו כותבים על קופסת הטמפונים:
‏"אפשר לטוס, גם במחזור."
‏זה היה אופייני כל כך לתקופה, ‏הפסקנות של גברים כלפי נשים.
‏היו אינספור דרכים
‏למנוע מהן להשיג את מה שרצו.
‏זה קשור במידה רבה
‏לכך שהבנים סירבו להניח לגזול מהם ‏את התהילה,
‏כי הם היו גיבורי התקופה.
‏אסטרונאוטית יפהפייה אחת
‏תתפוס את כל המקום בחדשות.
‏עד כדי כך ששבעת הגברים ירגישו:
‏"מה התעקם פה ומי גנב לי?"
‏אם האדונים שמנעו ‏את כניסת ה-13 לפרויקט מרקורי
‏היו בטוחים בעצמם
‏הם היו מתנהגים אחרת.
‏אבל מתחת לכל זה יש ילד קטן ומפוחד.
‏כולנו יודעים למה זה לא קרה.
‏הכול מתחיל באותה בעיה.
‏בדעות קדומות מוכרות וידועות.
‏ברור שהם היו מוטים.
‏זה היה חוג הטובים לטיס,
‏ולא היה דבר כזה, חוג הטובות לטיס.
‏התאכזבתי, כי ידעתי שהצלחתי מאוד
‏אבל הם לא רצו אותי ‏או מישהו מאלה שעשו את זה
‏ובזה נגמר הסיפור.
‏אחרי שנים רבות
‏ג'קי הודתה בפניי שהיא נבוכה, ‏שהיא אכולת חרטה…
‏ומתביישת מעט, ואמרה לי את זה.
‏כדי לנצח את הרוסים בדרך לירח, ‏נצטרך קודם להדביק אותם.
‏מתי לדעתך זה יקרה,
‏ומה תהיה משימתם הבאה בחלל?
‏קשה לקבוע מה מקומנו במרוץ,
‏כשהאופוזיציה עושה הכל תחת מעטה סודיות,
‏אנחנו לא יודעים מה הם עושים. ‏קשה לדעת מול מה אתה מתחרה.
‏אין לך מושג? הם אמורים לצאת למשימה בקרוב.
‏כלום. אין לי מידע סודי,
‏רק מה שאני קורא בעיתונים.
‏- יוני 1963 -
‏- ולנטינה טרשקובה ‏תהיה האישה הראשונה שתישלח לחלל -
‏ולנטינה,
‏על אף שהיא רוסיה, ‏ורצינו שהראשונה תהיה אמריקנית,
‏עזרה לתוכנית.
‏זה היה צעד נועז, ‏לטפס לתוך אחד מאותם כלי טיס
‏להיירות לחלל ואז… נראה מה יקרה.
‏- ולנטינה מקיפה את כדור הארץ 48 פעמים -
‏- חדשות ה-BBC -
‏ולנטינה עסקה בצניחה כתחביב.
‏עדיף היה לראות שבחרו בטייסת.
‏אבל עצם העובדה ששלחו אישה לחלל…
‏זו היתה פריצת דרך,
‏והערצנו אותה עד מאוד.
‏זה היה ניצחון תעמולתי ענק לרוסים. שוב.
‏בי ישבה וחשבה כמה טיפשים הם הגברים.
‏- כל הכבוד, ואליה! -
‏הרוסים העלו לחלל קוסמונאוטית.
‏האם יש מקום בתוכניות החלל שלנו
‏לאסטרונאוטית, לדעתך?
‏טוב, יכולנו להשתמש באישה…
‏- גורדון קופר, ‏אסטרונאוט בפרויקט מרקורי -
‏בתכנית בת של מרקורי, אטלס, שיש לנו.
‏נוכל להעלות אישה, מאותו סוג,
‏ולהטיס אותה, במקום להטיס שימפנזה.
‏עכשיו…
‏אמא כעסה מאוד. מאוד.
‏כן. היא כעסה. ונשארה כועסת.
‏האופן שבו שמו קץ לתכנית
‏דחף אותה לכיוון רדיקלי יותר.
‏אמא היתה מראשוני המייסדות של "עכשיו",
‏ארגון הנשים הלאומי.
‏היא הוזמנה, בעקבות השימוע.
‏- ארגון הנשים הלאומי ‏זו לא תחרות יופי, אמריקה -
‏היא חפרה על זכויות האישה יום ולילה.
‏שבוע אחר שבוע, חודש אחר חודש. ‏עד כדי כך שכמעט לא יכולנו לשמוע אותה יותר.
‏- מארס, 1965 -
‏- נאס"א משגרת חללית עם שני אסטרונאוטים ‏חמישה חודשים לאחר הרוסים -
‏- שוביניסטים, היזהרו לכם -
‏- כל הנשים יפות -
‏- ארגון הנשים הלאומי -
‏- אימהות הן שוות זכויות! -
‏- ארצות הברית -
‏- יולי, 1969, נאס"א מנסה להקדים ‏את הרוסים בטיסה לירח -
‏- סוף לגזענות, לשוביניזם ‏לקפיטליזם -
‏- אתמול: גברים על הירח ‏היום: נשים משחררות את העולם -
‏זהו צעד קטן לבת האדם…
‏וקפיצה אדירה לבנות האדם.
‏יש לך רק 15 דקות עד שנרצה שתחזרי ‏לרכב הנחיתה הירחי, עבור.
‏קיבלתי.
‏תתחילי לעבוד. שרה, נצטרך דגימות מכאן.
‏הטיסה לירח היתה מאותן נקודות ציון ‏בשנות השישים ‏שיכולנו כולנו לדבר עליה בגאווה.
‏כיף גדול לנסוע פה.
‏אבל ההיגוי פה קצת בעייתי.
‏אבל תארו לכם איזה סיפור משמעותי זה היה,
‏שאישה תתהלך על הירח.
‏- אלדרין, ארמסטרונג -
‏- שרה, ג'ין נורה -
‏זו היתה החמצה רבתי של הזדמנות.
‏זה באמת היה משנה חיים, בענק.
‏לא רק ברמה של ילדות קטנות שילמדו הנדסה,
‏אלא שנשים יגיעו לתפקידי הנהגה…
‏- טוב שחזרת הביתה, ג'ני -
‏וינהיגו פרקטיקות ומדיניות שיתנו ביטוי
‏למרכיב ההומניטרי שיש בנשים.
‏בניגוד לבנים המחרחרים מלחמות.
‏- הגיבורה שלנו -
‏יכלה להיות לזה השפעה חיובית מדהימה.
‏להעצים נשים, באופן כללי,
‏ולהתגבר על המחשבה
‏שנשים לא יכולות לעשות ‏מה שגברים עושים, בארץ הזאת.
‏- ברוכה הבאה, ג'ין נורה -
‏ברצון הייתי הולכת על הירח.
‏בשמחה הייתי נועצת את דגל אמריקה ‏באדמת הירח…
‏מצדיעה לו…
‏אוספת כמה אבנים ואוהו, ‏האבנים האלה שוות היום המון.
‏ולבצע את המשימות שיש לבצע.
‏ברצון הייתי עושה זאת.
‏יכולתי ללכת עליו, לבעוט, להקים ענן אבק.
‏אני יודעת שהבנים עשו את זה.
‏יכולתי לעשות את כל מה שהם עשו.
‏- אלמירה, ניו יורק ‏1961 -
‏גדלתי באלמירה, ניו יורק.
‏המעניין באלמירה הוא ששם נמצא ‏המוזיאון הלאומי לדאיה.
‏- איילין קולינס ‏אסטרונאוטית -
‏ובילדותי ראיתי את הדאונים ממריאים ונוחתים.
‏ותהיתי, איך זה להיות שם למעלה?
‏וכילדה התחלתי לחשוב שיום אחד אוכל לטוס.
‏כשגדלתי והתבגרתי, ‏החלטתי שאני רוצה להיות אסטרונאוטית.
‏ואני לא זוכרת שחשבתי ‏שזה לא אפשרי כי אני לא גבר.
‏אלא יותר, "אני אהיה אסטרונאוט,
‏פשוט אהיה אישה אסטרונאוטית."
‏- חיל האוויר האמריקני -
‏חיל האוויר פתח לנשים את קורס הטיס ‏בשנת 1976.
‏השתתפתי בקורס הראשון לטייסות בחיל האוויר
‏שהצטרפו אליו מיד לאחר האוניברסיטה.
‏זו היתה תוכנית ניסיון.
‏וידענו שאם נאכזב,
‏נשים לא ימשיכו לטוס.
‏כך שהשתדלתי מאוד.
‏החלטתי להתנזר מדייטים,
‏להתנזר מחיי חברה מטורפים.
‏כי היה חשוב לי מאוד להיות הטייסת ‏הכי טובה שיכולתי.
‏אהבתי את חיל האוויר. מאוד.
‏אבל לא סיפרתי לאף אחד ‏שאני רוצה להיות אסטרונאוטית.
‏כי ידעתי שיגידו לי שאי אפשר.
‏הייתי בטיסה…
‏חזרתי לטייסת…
‏וראיתי פתקית צהובה נעוצה בלוח המודעות.
‏'תתקשרי לנאס"א'.
‏זהו. יגידו לי אם התקבלתי.
‏ג'ון יאנג ענה לטלפון.
‏הוא האסטרונאוט שהלך על הירח ‏בזמן תכנית אפולו.
‏הדבר הראשון ששאל היה: ‏"את עוד רוצה להיות אסטרונאוטית?"
‏אמרתי…
‏"כן."
‏והוא פצח בסיפור ארוך
‏על מה שאעשה במרכז החלל ג'ונסון.
‏ושאל, "יש לך שאלות?" אמרתי, "כן.
‏אני אהיה טייסת או מומחית משימה?"
‏הוא אמר, "תהיי טייסת.
‏תהיי האישה הראשונה שתטיס מעבורת חלל."
‏אדוני הנשיא, הגברת קלינטון.
‏מנהל הסוכנות גולדין.
‏קשה לי להסביר איזה כבוד הוא זה, ‏להיות כאן היום.
‏חשוב לי לציין שלא הגעתי לכאן לבדי.
‏כל כך הרבה נשים, לאורך המאה, ‏יצאו לדרך הזאת לפניי והמריאו לשמיים.
‏תחילה, טייסות הפעלולים הראשונות,
‏אחר כך, טייסות השירות בצבא ‏במלחמת העולם ה-2
‏נשות פרויקט מרקורי, מתחילת שנות ה-60,
‏שעברו את המבדקים הרפואיים הקשים.
‏כולן דמויות מופת והשראה בשבילי.
‏לא הייתי כאן בלעדיהן.
‏ואני רוצה לייחד להן תודה מיוחדת.
‏ שלושה עשרה נשות מרקורי הן הגיבורות שלי,
‏היה בינינו קשר אמיץ כי כולנו טייסות.
‏והזמנתי את כולן לשיגור שלי.
‏כשנודע בנאס"א מה קורה, מי הנשים האלה,
‏הסירו אותן מהרשימה שלי ‏והכניסו אותן לרשימת האח"מים.
‏כשאיילין קולינס המריאה,
‏היא התקשרה והזמינה אותי לשיגור.
‏נערכה מסיבת עיתונאים או משהו כזה.
‏העלו את האסטרונאוטים לבמה, באולם גדול.
‏ביקשו מאיילין לקחת את המיקרופון.
‏ולפני הכול, היא אמרה:
‏"אני רוצה להכיר ב-13 נשות מרקורי." ‏הצביעה עליהן וביקשה מהן לקום,
‏אחר כך קראה את שמותיהן.
‏ואז אמרה:
‏"אלמלא 13 נשות מרקורי ‏לא הייתי נמצאת כאן היום."
‏הם היו נעימים וחברותיים מאוד כלפינו, ‏נחמדים מאין כמוהם.
‏אבל לעולם לא אשכח איך האסטרונאוטים ‏קמו כולם ומחאו לנו כפיים.
‏יש לנו מאיץ הצתה והמראה של קולומביה.
‏השגנו גבהים חדשים לנשים ‏ולתצפיות האסטרונומיות.
‏כאן קולומביה. במהלך השיגור, ‏פגיעה בתא דלק מספר אחת.
‏קיבלנו, קולומביה. הנושא נבדק.
‏זה היה משמעותי לנו מאוד, להכיר את איילין.
‏ובייחוד לבוא לראות אותה ממריאה לשמיים.
‏איזה תענוג, לחשוב שהיא בכיסא הטייס.
‏האישה הזאת יושבת בכיסא הטייס.
‏הרגשנו שכבודנו הוחזר לנו, ‏שמעשינו לא נעשו לשווא.
‏בזכותנו אנשים התחילו לחשוב: ‏"כן, נשים מסוגלות לזה."
‏יוסטון, מה שאתם רואים הוא רגע הפריסה.
‏הרמנו את מתג הפריסה. שקט פה כל כך.
‏כשאני מדברת על עתיד חקר החלל,
‏אחד הדברים שאני אומרת לצעירים של היום הוא:
‏"כל 12 האנשים שצעדו על הירח היו גברים.
‏אבל זה נגזר מהתרבות
‏שהתקיימה בשנות ה-60.
‏את יכולה להיות האישה הראשונה ‏שצעדה על הירח.
‏אם תרצי להיות אסטרונאוטית."
‏זה המסר שאני מעבירה לצעירים.
‏אולי הראשון שיצעד על מאדים יהיה אשה.
‏יש את איילין. יש את כל הבנות.
‏רבות הן מהנדסות. חלקן טייסות.
‏זה מה שאני אומרת לצעירות היום:
‏תיכנסי למסלול המדעי, הטכנולוגי,
‏תשיגי תואר בהנדסה.
‏לכי עם נאס"א.
‏וקחי את עצמך לחלל. תכניסי את עצמך לטיס.
‏תהיי טייסת בחברת תעופה. תהיי מדריכת טיס.
‏אם זה מה שאת רוצה, לכי על זה. ‏כי זה מה שאני אוהבת.
‏- לזכרה של של פמלה נביל-סינג, ‏1959-2017 -